![Question :?:](./images/smilies/icon_question.gif)
Уніфікація української теріологічної номенклатури
Модератори: Игорь Евстафьев, zag
-
- актив
- Повідомлень: 95
- З нами з: Суб листопада 13, 2010 8:04 pm
- Звідки: Київ
Уніфікація української теріологічної номенклатури
Останнім часом у багатьох вітчизняних теріологічних публікаціях помітно тенденцію до зміни застарілих (?) назв рядів на уніфіковані нові (?): замість Хижих - Собакоподібні і т.д. За якими критеріями відбуваються ці зміни та наскільки вони є доцільними? ![Question :?:](./images/smilies/icon_question.gif)
![Question :?:](./images/smilies/icon_question.gif)
Re: Уніфікація української теріологічної номенклатури
найдоцільнішим у науці є використання наукових назв, тобто назв, поданих латиною з дотриманням правил пріоритету та придатності назв (див. Міжнародний кодекс зоологічної номенклатури). проте існує низка галузей знання, де активно вживаються вернакулярні назви, про які мова у суміжній темі: Вернакулярні назви ссавців: чи мають бути стандарти?. такими галузями, зокрема, є:
• освіта (зокрема, підручники для школярів і студентів)
• краєзнавство (зокрема, музейна справа, довідники, путівники)
• прикладна зоологія (визначники, документи СЕС та ін.)
• заповідна справа (літописи природи, довідники, регіональні переліки фауни, червоні списки)
та багато інших галузей.
докладно про українські назви вищих таксонів я писав у Віснику ННПМ (2001) в статті "Роди звірів східноєвропейської фауни та їх українські назви" та у Віснику Львівського університету (2008) у статті "Наукові назви рядів ссавців: від описових до уніфікованих".
ці та інші праці у форматі ПДФ можна знайти на сайті теріошколи на сторінці з моїми працями.
• освіта (зокрема, підручники для школярів і студентів)
• краєзнавство (зокрема, музейна справа, довідники, путівники)
• прикладна зоологія (визначники, документи СЕС та ін.)
• заповідна справа (літописи природи, довідники, регіональні переліки фауни, червоні списки)
та багато інших галузей.
докладно про українські назви вищих таксонів я писав у Віснику ННПМ (2001) в статті "Роди звірів східноєвропейської фауни та їх українські назви" та у Віснику Львівського університету (2008) у статті "Наукові назви рядів ссавців: від описових до уніфікованих".
ці та інші праці у форматі ПДФ можна знайти на сайті теріошколи на сторінці з моїми працями.
"робота - не вовк"? Робота — не я... — думав вовк
-
- актив
- Повідомлень: 95
- З нами з: Суб листопада 13, 2010 8:04 pm
- Звідки: Київ
Re: Уніфікація української теріологічної номенклатури
Показовим у цьому контексті є досвід наших орнітологів:
Фесенко Г. В., Бокотей А. А. Анотований список українських наукових назв птахів фауни України. Київ - Львів, 2002. - 44 с.
http://www.birdlife.org.ua/sp-list.htm
Чітко, грамотно, доступно...
Фесенко Г. В., Бокотей А. А. Анотований список українських наукових назв птахів фауни України. Київ - Львів, 2002. - 44 с.
http://www.birdlife.org.ua/sp-list.htm
Чітко, грамотно, доступно...
від орнітології до теріології
дякуємо нашим славним орнітологам незаперечно! щиро! вони зрушили багато всього!
щоправда, суперечок у орнітологів від цього не поменшало, а питань до них тільки побільшало. наприклад, чому Picus=дятел, Dendrocopos=жовна, а Piciformes=дятлоподібні, а не жовноподібні? або чому відмовилися від такого славного українського слова як "славка" (Sylvia). з іншого боку, якщо мова вже зайшла про уніфікацію назв вищих таксонів, то варто зауважити, що в орнітології це почалося "трохи" раніше від зазначеного видання (див. Карташов, 1974: "Систематика птиц"). буде цікаво - почитайте статтю: "Унификация научных названий хордовых животных (Chordozoa, Animalia)", опубліковану в журналі "Доповіді НАН України (1997. № 11. C. 160–166) (Загороднюк, Покиньчереда, 1997).
з іншого боку, у нас так само важко, як у орнітологів, йдуть зміни. часто через те, що колеги, які вивчили якісь слова, свято впевнені, що ними народ послуговувався завжди. наприклад, давнє руське слово вевериця / вивірка / вевьорка / вивюрка у радянські часи остаточно замістили словом "білка". і як бути з назвою не тільки роду, але й родини, тепер переймаються всі активні вікіпедійці, намагаючись відкинути давню назву як менш поширену в інтернеті (договорилися до того, що українську мову називають діалектом самі знаєте чого). окрім того, є протиріччя з усталенням назви ряду ("гризуноподібні", "вивіркоподібні", "мишоподібні" - це все є в сучасних публікаціях). є й простіші, але так і не вирішені проблеми: рід Mustela - це "тхір", чи "горностай", чи може (по старому) "куниця"? найдавнішою назвою є і "хор" (хорТ, тхор), і "куна".... і як нам бути з українською назвою родини? я поки пишу як тхороподібні (на противагу Василю Ісаковичу), але ж типом роду Mustela є горностай. отож....
дискусії тут мало допоможуть, треба бути більш послідовними, приймаючи без обговорень визначене товариством. поточну версію переліку ссавців України затвердили на 9-й теріошколі (Розточчя), і вона з невеликими подальшими змінами (всі обгрунтовані у спеціальних публікація) викладена на сайті товариства: перелік видів ссавців України. наприклад, одна наша канівська колежанка настійливо пише в усіх своїх статтях (при тому по 100 разів в одній статті, мабуть, щоби краще вдовбати всім) "єнотоподібна собака". коли питаю, чому собака, а не пес, чому собака - то вона, чому подібна (або й -видна) як для рядів чи підрядів - відповіді не отримую. і всі забувають про те, що у перших публікаціях Корнєєва мова йшла про "єнота уссурійського", і мисливці дотепер кажуть "єнот", а не "собака" (а посвячені "собаками" називають всіх канід, включаючи і соболів, і ведмедів). що маємо, те й маємо.... час помалу все змінить. поки будемо сперечатися, всі заговорять китайською.
щоправда, суперечок у орнітологів від цього не поменшало, а питань до них тільки побільшало. наприклад, чому Picus=дятел, Dendrocopos=жовна, а Piciformes=дятлоподібні, а не жовноподібні? або чому відмовилися від такого славного українського слова як "славка" (Sylvia). з іншого боку, якщо мова вже зайшла про уніфікацію назв вищих таксонів, то варто зауважити, що в орнітології це почалося "трохи" раніше від зазначеного видання (див. Карташов, 1974: "Систематика птиц"). буде цікаво - почитайте статтю: "Унификация научных названий хордовых животных (Chordozoa, Animalia)", опубліковану в журналі "Доповіді НАН України (1997. № 11. C. 160–166) (Загороднюк, Покиньчереда, 1997).
з іншого боку, у нас так само важко, як у орнітологів, йдуть зміни. часто через те, що колеги, які вивчили якісь слова, свято впевнені, що ними народ послуговувався завжди. наприклад, давнє руське слово вевериця / вивірка / вевьорка / вивюрка у радянські часи остаточно замістили словом "білка". і як бути з назвою не тільки роду, але й родини, тепер переймаються всі активні вікіпедійці, намагаючись відкинути давню назву як менш поширену в інтернеті (договорилися до того, що українську мову називають діалектом самі знаєте чого). окрім того, є протиріччя з усталенням назви ряду ("гризуноподібні", "вивіркоподібні", "мишоподібні" - це все є в сучасних публікаціях). є й простіші, але так і не вирішені проблеми: рід Mustela - це "тхір", чи "горностай", чи може (по старому) "куниця"? найдавнішою назвою є і "хор" (хорТ, тхор), і "куна".... і як нам бути з українською назвою родини? я поки пишу як тхороподібні (на противагу Василю Ісаковичу), але ж типом роду Mustela є горностай. отож....
дискусії тут мало допоможуть, треба бути більш послідовними, приймаючи без обговорень визначене товариством. поточну версію переліку ссавців України затвердили на 9-й теріошколі (Розточчя), і вона з невеликими подальшими змінами (всі обгрунтовані у спеціальних публікація) викладена на сайті товариства: перелік видів ссавців України. наприклад, одна наша канівська колежанка настійливо пише в усіх своїх статтях (при тому по 100 разів в одній статті, мабуть, щоби краще вдовбати всім) "єнотоподібна собака". коли питаю, чому собака, а не пес, чому собака - то вона, чому подібна (або й -видна) як для рядів чи підрядів - відповіді не отримую. і всі забувають про те, що у перших публікаціях Корнєєва мова йшла про "єнота уссурійського", і мисливці дотепер кажуть "єнот", а не "собака" (а посвячені "собаками" називають всіх канід, включаючи і соболів, і ведмедів). що маємо, те й маємо.... час помалу все змінить. поки будемо сперечатися, всі заговорять китайською.
"робота - не вовк"? Робота — не я... — думав вовк
-
- актив
- Повідомлень: 95
- З нами з: Суб листопада 13, 2010 8:04 pm
- Звідки: Київ
Re: Уніфікація української теріологічної номенклатури
Дякую за посилання! Обов'язково ознайомлюся!почитайте статтю: "Унификация научных названий хордовых животных (Chordozoa, Animalia)", опубліковану в журналі "Доповіді НАН України (1997. № 11. C. 160–166)
![Very Happy :D](./images/smilies/icon_biggrin.gif)
Re: Уніфікація української теріологічної номенклатури
А может тогда писать статьи на церковнославянском? Зачем пытаться выйискать устарелые слова? Вот возьмем, например, Мигулина. За небольшим исключением, его терминология вполне применима. Так зачем пытаться все перекроить? В данном случае кодекс не применим, так что мы можем использовать наиболее приемлемые видовые и прочие названия.
Team [theriology][ellobius][JRRT]
читайте оригінали. це корисно
тут мова йде про назви надвидових таксонів, а не видів, бо на назви видів уніфікація не поширюється. вона потрібна (якщо потрібна) для зрозумілого позначення абстрактних понять.... церковнослов'янська мова мало в цьому допоможе (хіба щоб виганяти бісів), і вище сказано, що
щоб не писати багато, тільки перший блок зі змісту (без латини):
ряд перший. Комахоїди (зрозуміло?)
.родина кроти
..підродина кроти
...рід кроти.
..підродина хохулі
...рід хохулі.
.родина їжаки
...рід їжаки.....
продовжувати? і що писати, напр., в базі даних? чи в індексі до книжки?
чи подавати назви тільки зі словом "родина", "підродина" і "рід"?
а могло би бути, напр., так:
ряд Мідицеподібні
.родина кротові
..рід кріт
.родина хохулеві
..рід хохуля
ряд їжакоподібні
.родина їжакові
..рід їжак .....
ще з Мигуліна (наступна сторінка)
ряд третій. хижаки наземні (це Fissipedia)
родина собаки (це Canidae)
рід вовки (це Canis)....
родина куниці та тхори (це Mustelidae)
рід горностаї та ласки (це Mustela)
???? дуже добре продумані назви ?????
і так в кожному розділі. тому й було поставлене це питання.....
здається, власне це ("кроти" як родина, як підродина і як рід) Олександр назвав застарілим.
ну а кодекс тут ні при чому, бо кодексу для використання вернакулярних назв не існує.
існує здоровий глузд. і для кожного - своя рідна мова, якою він послуговується.
комусь це - церковнослов'янська, комусь українська, комусь китайська.
а хтось пише тільки англійською. про українське читайте тут (якраз до дня рідної мови):
http://terioshkola.org.ua/ua/fauna/ukrnames.htm
щодо Мигуліна. не все так просто і зручно. відкриваємо зміст на с. 423.найдоцільнішим у науці є використання наукових назв, тобто назв, поданих латиною з дотриманням правил пріоритету та придатності назв
щоб не писати багато, тільки перший блок зі змісту (без латини):
ряд перший. Комахоїди (зрозуміло?)
.родина кроти
..підродина кроти
...рід кроти.
..підродина хохулі
...рід хохулі.
.родина їжаки
...рід їжаки.....
продовжувати? і що писати, напр., в базі даних? чи в індексі до книжки?
чи подавати назви тільки зі словом "родина", "підродина" і "рід"?
а могло би бути, напр., так:
ряд Мідицеподібні
.родина кротові
..рід кріт
.родина хохулеві
..рід хохуля
ряд їжакоподібні
.родина їжакові
..рід їжак .....
ще з Мигуліна (наступна сторінка)
ряд третій. хижаки наземні (це Fissipedia)
родина собаки (це Canidae)
рід вовки (це Canis)....
родина куниці та тхори (це Mustelidae)
рід горностаї та ласки (це Mustela)
???? дуже добре продумані назви ?????
і так в кожному розділі. тому й було поставлене це питання.....
здається, власне це ("кроти" як родина, як підродина і як рід) Олександр назвав застарілим.
ну а кодекс тут ні при чому, бо кодексу для використання вернакулярних назв не існує.
існує здоровий глузд. і для кожного - своя рідна мова, якою він послуговується.
комусь це - церковнослов'янська, комусь українська, комусь китайська.
а хтось пише тільки англійською. про українське читайте тут (якраз до дня рідної мови):
http://terioshkola.org.ua/ua/fauna/ukrnames.htm
"робота - не вовк"? Робота — не я... — думав вовк
окремі коментарі філологів
запитався у філологів (http://r2u.org.ua/forum) щодо морфем для уніфікації назв надродових таксонів.....
перепост головного з теми морфеми в назвах родин і рядів в зоології
Усезнайко написав:
Мишовидний — це абсурд. Таким не славиться наша мова. Можете пошукати на запит *видний та оцінити.
Мишоподібний — це не стосується ряду, це стосується подоби, тобто, знов-таки, пройдіть на запит *подібний.
zag: про "поширеність" і "коректність" морфеми "-видні" знаю. але що робити? філологи ж мовчать.... а підручники, визначники, червоні книги і довідники пишуть(ся) і видають(ся), лекції читають(ся), сайти пишуть(ся) .... пробував якось залучити (як це зроблено у переліку видів від Інституту наукової мови 1918) для родин морфему "-уваті" (напр., мишуваті), але нашим сучасникам лізе в голову лише асоціація з "дурнуватими", навіть не із "жовтуватими".
zag: пошукав. перше ж за суттю (*видний подібність) повідомлення містить таке:
http://www.kulturamovy.org.ua/KM/pdfs/Magazine21-11.pdf
перепост головного з теми морфеми в назвах родин і рядів в зоології
Усезнайко написав:
Мишовидний — це абсурд. Таким не славиться наша мова. Можете пошукати на запит *видний та оцінити.
Мишоподібний — це не стосується ряду, це стосується подоби, тобто, знов-таки, пройдіть на запит *подібний.
zag: про "поширеність" і "коректність" морфеми "-видні" знаю. але що робити? філологи ж мовчать.... а підручники, визначники, червоні книги і довідники пишуть(ся) і видають(ся), лекції читають(ся), сайти пишуть(ся) .... пробував якось залучити (як це зроблено у переліку видів від Інституту наукової мови 1918) для родин морфему "-уваті" (напр., мишуваті), але нашим сучасникам лізе в голову лише асоціація з "дурнуватими", навіть не із "жовтуватими".
zag: пошукав. перше ж за суттю (*видний подібність) повідомлення містить таке:
http://www.kulturamovy.org.ua/KM/pdfs/Magazine21-11.pdf
або тут: http://www.kulturamovy.org.ua/KM/pdfs/Magazine32-8.pdf фактично те саме.....при надаванні переваги складним термінам з компонентом -подібний не слід забувати, що в українській мові усталився ряд слів із складовою частинок -видний, особливо у термінологічних словосполученнях щитовидна залоза, щитовидний хрящ та ін. Для вираження подібності, схожості з певними предметами в українській мові вживаються також слова з суфіксами -уват-(-юват-), -аст-(-яст-): листуватий, голчастий, серпастий, стьожкуватий, хрящуватий, гулястий та ін.
Усезнайко: "Я мав на увазі пошукати в нашому словнику. Зрештою, вами подані статті висвітлюють глибину питання. Можу лише додати, що багато наукової термінології копіюється з російської, де ця морфема поширеніша. Питання, чи мишастий і мишуватий, чи мишоподіний і мишовидний, вже давно філологи вирішили. Залишилось поглянути, що відсіється. Бо, насамперед, філологи — знавці мови, а не її творці. Насаджувати той чи інший варіант ніхто не буде, бо наша мова не штучна. З упевненістю можу лише сказати, що якщо ви напишете підручник, де буде писати мишастий і мишуватий, то вас філологи не заклюють, а от чи всі інші — це цікавіше."Що ж служить підставою для порівняння, своєрідним еталоном при зіставленні? Можна виділити кілька лексичних груп, здатних наповнювати цю модель. .... Матеріалом зіставлення можуть служити назви — істот: звіроподібний, змієвидний, китоподібний ...
"робота - не вовк"? Робота — не я... — думав вовк
Re: Уніфікація української теріологічної номенклатури
вау! розлогий коментар від мовознавців на мовознавчому форумі.
переношу сюди своє поновлене питання і відповідь п. Кувалда:
zag » Пон березня 07, 2011 4:37 pm
дякую. я знаю. пишуть і псові, і собачі. можна знайти і "родина собакові"
питання про те, чи коректно сформовані слова на основі морфеми "-ові" з мовознавчої точки зору?
====================
Кувалда » Вів березня 08, 2011 1:38 pm
Щодо 1) питання. З абстрактного погляду – це було б зручно: все загнати під один варіянт -ові/-еві. Логічно і вже тому за цим велика перевага. Великий мінус — це суперечить природним прикметникам: псячий, котячий, свинячий, собачий, коров’ячий, пацючий, курячий, качачий, гусячий, козячий, вовчий, бичачий, кабанячий тощо. Ці прикметники природні, бо їх не придумував який-небудь мудрагель , зважуючи, що краще: свиновий, свинний чи свинячий тощо. І помітно (досить), чому віддано перевагу – -ячому/-ачому. Але стосовно тварин ненашого довкілля, то в мові вже є варіянти. Характерний приклад – левовий/лев’ячий.
В АС:
Рыкание льва – ле́вовий рик.
Льви́ный – ле́в’ячий, ле́вовий, леви́ний, (зап.) льво́вий, льви́ний. [Зроби́в арка́на з ле́в’ячої шку́ри (Крим.). Ле́вового молока́ доста́ти (Рудч. Казки). Крива́ві ще́лепи леви́ні (Куліш). Па́не отама́не, го́лово ти льво́ва (Рудан.). Дам йому́ найме́ння льви́не (Франко)]. -ная доля – ле́в’яча ча́стка, ле́в’яча па́йка.
В Ізюмова:
Львиный – ле́вовий, -а, -е, ле́вів (ле́вова, ле́вове).
В Ніковського:
Леви́ний, см. Ле́вовий.
Ле́вовий – львиный.
В Грінченка:
Левиний, -а, -е. = Лево́вий. О Боже! потрощи їм зуби, кріваві щелепи левині! К. Псал. [12] Левовий, -а, -е. Львиный. Навчав Галю послать брата левового молока достать. Рудч. Ск. 135.
В Голоскевича лев’ячий і левиний.
Курило стверджує, що "По-українськи не кажуть левиний, а левовий: – Навчав Галю послать брата левового молока дістати Рудч. I, 135. У Куліша – Потрощи їм зуби, криваві щелепи левині – слова левині вжито, думаю, під впливом російським."
На мою думку, "левовий" в мові виник завдяки поетам-письменникам . Власне, так само маємо тигровий/тигрячий, верблюдовий/верблюдячий тощо.
Але самі ці пари говорять на користь того, що з певною метою (заради уніфікації) цілком можна і для всіх інших тварин завести прикметник -ові/-еві. Сумнівно, що вони стануть поширені в народі (-ячі, як на мене, звучать краще, коротші, давніші тощо), але в зоології цілком можливі. Для цього треба скласти весь список і запустити на обговорення. Деякі варіянти виявляться вельми сумнівними, скажімо, які-небудь конові (в сенсі конячі), але спробувати можна. Загалом такі назви нормам не суперечать (не збігаються, щоправда, з практикою), вони "ковані", але хтозна… Може, й приживуться (за умови, що не буде винятків з правила, бо інакше не варто й братися).
Стосово 2) запитання. Що краще псові/псячі, то див. вище.
В АС:
Псо́вый – пся́чий, пе́ський, пе́сячий.
В Ізюмова:
Псовий – соба́чий, пся́чий, -а, -е.
Собачий – соба́чий, пся́чий, -а, -е.
В Голоскевича:
псячий, песячий
В Грінченка:
псячий і песький.
Який прикметник кращий: псовий чи песовий? Жодного нема в словниках сайту. В Жайворонка є разг. псовий. Я б віддав перевагу прикметнику "псовий", але цілком можливий і "песовий" (є ж у нас, врешті, слова песик, песький).
"Собакового" нема в жодному словнику, але ніщо не заважає його створити. Була б конча потреба. Що краще собачі чи псячі, то це питання до зоологів. Я не всякого собаку від кота відрізняю.
Стосовно песо/псоподібних. Щодо *подібних вже зазначив Усезнайко. Я можу додати лише те, що без *подібних ми не обійдемося, суто українські варіянти –уватий, -истий, -астий не відбивають всі сенси. Хоча в загальній мові цілком можна вживати і вказані -уватий чи –истий. Не думаю, що виникне нерозуміння, скажімо, сполуки "тхористий персонаж", "собакувата натура" тощо. Стосовно*видний – це гнилий варіянт, його не треба вживати. Але, що краще псовий чи псоподібний, то це знову ж до зоологів.
Якщо пропозиції будуть логічними, спрощуватимуть термінологію і, попри "кованість", не порушуватимуть мовних норм (навіть якщо не вписуватимуться в мовленнєву традицію), то вони цілком можуть бути прийнятими.
Чудово, що є форум для обговорення. Це, вважайте, пів справи. Єдине побажання до форумців – вчити мову, бо трохи вона совецькувата у них.
переношу сюди своє поновлене питання і відповідь п. Кувалда:
zag » Пон березня 07, 2011 4:37 pm
дякую. я знаю. пишуть і псові, і собачі. можна знайти і "родина собакові"
питання про те, чи коректно сформовані слова на основі морфеми "-ові" з мовознавчої точки зору?
====================
Кувалда » Вів березня 08, 2011 1:38 pm
Щодо 1) питання. З абстрактного погляду – це було б зручно: все загнати під один варіянт -ові/-еві. Логічно і вже тому за цим велика перевага. Великий мінус — це суперечить природним прикметникам: псячий, котячий, свинячий, собачий, коров’ячий, пацючий, курячий, качачий, гусячий, козячий, вовчий, бичачий, кабанячий тощо. Ці прикметники природні, бо їх не придумував який-небудь мудрагель , зважуючи, що краще: свиновий, свинний чи свинячий тощо. І помітно (досить), чому віддано перевагу – -ячому/-ачому. Але стосовно тварин ненашого довкілля, то в мові вже є варіянти. Характерний приклад – левовий/лев’ячий.
В АС:
Рыкание льва – ле́вовий рик.
Льви́ный – ле́в’ячий, ле́вовий, леви́ний, (зап.) льво́вий, льви́ний. [Зроби́в арка́на з ле́в’ячої шку́ри (Крим.). Ле́вового молока́ доста́ти (Рудч. Казки). Крива́ві ще́лепи леви́ні (Куліш). Па́не отама́не, го́лово ти льво́ва (Рудан.). Дам йому́ найме́ння льви́не (Франко)]. -ная доля – ле́в’яча ча́стка, ле́в’яча па́йка.
В Ізюмова:
Львиный – ле́вовий, -а, -е, ле́вів (ле́вова, ле́вове).
В Ніковського:
Леви́ний, см. Ле́вовий.
Ле́вовий – львиный.
В Грінченка:
Левиний, -а, -е. = Лево́вий. О Боже! потрощи їм зуби, кріваві щелепи левині! К. Псал. [12] Левовий, -а, -е. Львиный. Навчав Галю послать брата левового молока достать. Рудч. Ск. 135.
В Голоскевича лев’ячий і левиний.
Курило стверджує, що "По-українськи не кажуть левиний, а левовий: – Навчав Галю послать брата левового молока дістати Рудч. I, 135. У Куліша – Потрощи їм зуби, криваві щелепи левині – слова левині вжито, думаю, під впливом російським."
На мою думку, "левовий" в мові виник завдяки поетам-письменникам . Власне, так само маємо тигровий/тигрячий, верблюдовий/верблюдячий тощо.
Але самі ці пари говорять на користь того, що з певною метою (заради уніфікації) цілком можна і для всіх інших тварин завести прикметник -ові/-еві. Сумнівно, що вони стануть поширені в народі (-ячі, як на мене, звучать краще, коротші, давніші тощо), але в зоології цілком можливі. Для цього треба скласти весь список і запустити на обговорення. Деякі варіянти виявляться вельми сумнівними, скажімо, які-небудь конові (в сенсі конячі), але спробувати можна. Загалом такі назви нормам не суперечать (не збігаються, щоправда, з практикою), вони "ковані", але хтозна… Може, й приживуться (за умови, що не буде винятків з правила, бо інакше не варто й братися).
Стосово 2) запитання. Що краще псові/псячі, то див. вище.
В АС:
Псо́вый – пся́чий, пе́ський, пе́сячий.
В Ізюмова:
Псовий – соба́чий, пся́чий, -а, -е.
Собачий – соба́чий, пся́чий, -а, -е.
В Голоскевича:
псячий, песячий
В Грінченка:
псячий і песький.
Який прикметник кращий: псовий чи песовий? Жодного нема в словниках сайту. В Жайворонка є разг. псовий. Я б віддав перевагу прикметнику "псовий", але цілком можливий і "песовий" (є ж у нас, врешті, слова песик, песький).
"Собакового" нема в жодному словнику, але ніщо не заважає його створити. Була б конча потреба. Що краще собачі чи псячі, то це питання до зоологів. Я не всякого собаку від кота відрізняю.
Стосовно песо/псоподібних. Щодо *подібних вже зазначив Усезнайко. Я можу додати лише те, що без *подібних ми не обійдемося, суто українські варіянти –уватий, -истий, -астий не відбивають всі сенси. Хоча в загальній мові цілком можна вживати і вказані -уватий чи –истий. Не думаю, що виникне нерозуміння, скажімо, сполуки "тхористий персонаж", "собакувата натура" тощо. Стосовно*видний – це гнилий варіянт, його не треба вживати. Але, що краще псовий чи псоподібний, то це знову ж до зоологів.
Якщо пропозиції будуть логічними, спрощуватимуть термінологію і, попри "кованість", не порушуватимуть мовних норм (навіть якщо не вписуватимуться в мовленнєву традицію), то вони цілком можуть бути прийнятими.
Чудово, що є форум для обговорення. Це, вважайте, пів справи. Єдине побажання до форумців – вчити мову, бо трохи вона совецькувата у них.
"робота - не вовк"? Робота — не я... — думав вовк
Re: Уніфікація української теріологічної номенклатури
ось дочитався.... http://abetka.ukrlife.org/zoo_v.htm під гаслом "люби рідне" є
СЛОВНИЧОК ЗООЛОГА
"Назва тварин - За прийнятими в науці правилами, кожний вид тварин називається двома іменами - родовим і видовим. Ім'я присвоюється латинською мовою, крім того, багато тварин мають загальноприйняту назву, а тваринам, які не мають російської назви, привласнюється латинська."
отак. спочатку латина. потім "загальноприйнята" - тобто російська. а коли такої немає, то тоді треба "привласнити латинську"....
![Rolling Eyes :roll:](./images/smilies/icon_rolleyes.gif)
СЛОВНИЧОК ЗООЛОГА
"Назва тварин - За прийнятими в науці правилами, кожний вид тварин називається двома іменами - родовим і видовим. Ім'я присвоюється латинською мовою, крім того, багато тварин мають загальноприйняту назву, а тваринам, які не мають російської назви, привласнюється латинська."
отак. спочатку латина. потім "загальноприйнята" - тобто російська. а коли такої немає, то тоді треба "привласнити латинську"....
![Rolling Eyes :roll:](./images/smilies/icon_rolleyes.gif)
"робота - не вовк"? Робота — не я... — думав вовк
Re: Уніфікація української теріологічної номенклатури
згаданий словничок зоолога тепер змінено. дякуючи контактності редакторів сайта.
на нашому сайті сьогодні створено нову сторінку: назви родин європейських ссавців, а також типові роди і родовий склад у обсязі фауни Європи й України. Перелік було представлено на 18 теріошколі (Казантип, 30.09.2011) і рекомендовано до використання в оглядах фауни.
на нашому сайті сьогодні створено нову сторінку: назви родин європейських ссавців, а також типові роди і родовий склад у обсязі фауни Європи й України. Перелік було представлено на 18 теріошколі (Казантип, 30.09.2011) і рекомендовано до використання в оглядах фауни.
приклад опису (пару рядків, • - позначення чужорідних видів):Список вищих таксонів ссавців Європи включає 38 родини 9-ти рядів. Для всіх рядів у цьому переліку вжито уніфіковані й типіфіковані назви з указанням традиційних описових назв (напр., "Leporiformes, seu Lagomorpha — Зайцеподібні"). Як і на сторінці щодо складу теріофауни України, тут представлено контрольний список надвидових таксонів, відомих у складі дикої теріофауни, вкл. й представників, які можуть зустрічатися у природі (зокрема, свійських ссавців), а також групи, які були відомі в недавньому минулому.
Muriformes (Rodentia) === ряд Мишоподібні
Hystricomorpha === підряд Їжатцевиді
Hystricidae G. Fischer, 1817 === родина Їжатцеві === Hystrix Linnaeus, 1758 (Їжатець) === —
• Myocastoridae Ameghino, 1904 === родина Нутрієві === • Myocastor Kerr, 1792 (Нутрія) === Укр: в культурі
• Caviidae Waterhause, 1839 === родина Кавієві === • Cavia Pallas, 1766 (Кавія) === Укр: в культурі
"робота - не вовк"? Робота — не я... — думав вовк
Re: Уніфікація української теріологічної номенклатури
знайшов цікаву книжечку Костянтина Єфетова.
наводжу повну бібліографію і повний текст його концепції назв (в оригіналі набране масним).
хто хоче всю книгу, щоби бачити пояснення і приклади, - качайте 11 мб на твірксі:
http://www.twirpx.com/file/294136/?rand=1312486 (потрібна реєстрація)
Ефетов К. А. Концепция системы русских и украинских зоологических названий.
— Симферополь: CSMU Press, 2007. — 56 с. — ISBN 966-2969-12-8.
"В предлагаемой книге профессор К. А. Ефетов делает пионерную попытку привести в научно обоснованный порядок русскую и украинскую зоологическую номенклатуру, используя в качестве модели таксоны, которые ему наиболее близки по многолетним исследованиям. Это плоды анализа широкого слоя релевантных источников, глубоких раздумий и длительных дискуссий." (анотація звідси. остання фраза - бомба! як і назва)
-------------------------
Концепция русских и украинских зоологических названий
Основные положения
1. Желательно, чтобы видовое название состояло из двух слов.
2. Родовое название должно употребляться в единственном числе и с прописной буквы.
3. На первом месте должно стоять родовое название, на втором - видовой эпитет.
4. Должен соблюдаться принцип омонимии.
Правила образования названий
1. Отдавать предпочтение следует уже опубликованным и устоявшимся названиям, если они не несут ошибочную информацию.
2. Отдавать предпочтение желательно переводу латинского названия.
3. Нежелательно для видов-олигофагов образовывать названия от имен растений, не являющихся кормовыми.
4. Нежелательны транслитерации латинского названия (за исключением имен собственных).
5. Если название дано в честь исторической личности, его желательно сохранить и в русском (украинском) варианте.
6. Если видовой эпитет существительное, то между родовым и видовым названием дефис лучше не ставить, так как это нарушает биноминальность.
7. Если в результате научной ревизии вид переводится в другой род, то меняются соответственно и латинское, и национальное родовые названия.
8. Если в результате научной ревизии латинское родовое название замещается старшим синонимом (согласно принципу приоритета), то национальное родовое название не изменяется (как приоритетное в национальной номенклатуре).
наводжу повну бібліографію і повний текст його концепції назв (в оригіналі набране масним).
хто хоче всю книгу, щоби бачити пояснення і приклади, - качайте 11 мб на твірксі:
http://www.twirpx.com/file/294136/?rand=1312486 (потрібна реєстрація)
Ефетов К. А. Концепция системы русских и украинских зоологических названий.
— Симферополь: CSMU Press, 2007. — 56 с. — ISBN 966-2969-12-8.
"В предлагаемой книге профессор К. А. Ефетов делает пионерную попытку привести в научно обоснованный порядок русскую и украинскую зоологическую номенклатуру, используя в качестве модели таксоны, которые ему наиболее близки по многолетним исследованиям. Это плоды анализа широкого слоя релевантных источников, глубоких раздумий и длительных дискуссий." (анотація звідси. остання фраза - бомба! як і назва)
-------------------------
Концепция русских и украинских зоологических названий
Основные положения
1. Желательно, чтобы видовое название состояло из двух слов.
2. Родовое название должно употребляться в единственном числе и с прописной буквы.
3. На первом месте должно стоять родовое название, на втором - видовой эпитет.
4. Должен соблюдаться принцип омонимии.
Правила образования названий
1. Отдавать предпочтение следует уже опубликованным и устоявшимся названиям, если они не несут ошибочную информацию.
2. Отдавать предпочтение желательно переводу латинского названия.
3. Нежелательно для видов-олигофагов образовывать названия от имен растений, не являющихся кормовыми.
4. Нежелательны транслитерации латинского названия (за исключением имен собственных).
5. Если название дано в честь исторической личности, его желательно сохранить и в русском (украинском) варианте.
6. Если видовой эпитет существительное, то между родовым и видовым названием дефис лучше не ставить, так как это нарушает биноминальность.
7. Если в результате научной ревизии вид переводится в другой род, то меняются соответственно и латинское, и национальное родовые названия.
8. Если в результате научной ревизии латинское родовое название замещается старшим синонимом (согласно принципу приоритета), то национальное родовое название не изменяется (как приоритетное в национальной номенклатуре).
"робота - не вовк"? Робота — не я... — думав вовк